Author: Tomáš

SVIATOSŤ MANŽELSTVA

„Preto muž zanechá otca i matku a pripúta sa k svojej manželke a budú dvaja v jednom tele. Toto tajomstvo je veľké; ja hovorím o Kristovi a Cirkvi.“ (Ef 5, 31 -32)

Manželstvo Pán Boh ustanovil už v raji na rozmnoženie ľudského pokolenia. Ježiš Kristus svojím veľkonočným tajomstvom túto ustanovizeň povýšil na sviatosť. Tak sa sviatosť manželstva stala zdrojom stálej Božej pomoci a posväcovania rodiny.
Manželstvo je sviatosť, v ktorej muž a žena vytvárajú nerozlučný zväzok a dostávajú milosť k rodičovskému poslaniu. Sviatostným znakom manželstva je sviatostná zmluva, ktorou sa manželia dávajú jeden druhému a spolu zasväcujú Kristovi. Manželstvo je sviatosť služby lásky na rozmnožovanie ľudského pokolenia a zveľadenie Božieho kráľovstva na zemi.
Sviatosť manželstva dáva rozmnoženie Božieho života, stálu Božiu pomoc a oprávnenie manželský žiť. Manželia sa touto sviatosťou stávajú spolupracovníkmi nebeského Otca na diele stvorenia, Ježiša Krista na diele vykúpenia a Ducha Svätého na diele posvätenia seba a sveta. Sviatostný rozmer manželstva je najmä v stálej prítomnosti Krista v ich živote, aby im pomáhal plniť poslanie.
Manželia touto sviatosťou na seba prijímajú tieto záväzky: žiť vo vzájomnej láske a vernosti, mať deti a kresťansky ich vychovávať. Sviatostné manželstvo je sväté a nerozlučiteľné.
Sviatosť manželstva môžu prijať pokrstení: ak majú živú vieru, sú ochotní plniť manželské a rodičovské poslanie a niet medzi nimi manželskej prekážky. Manželská prekážka je právna nespôsobilosť uzavrieť manželstvo (blízke pokrvenstvo, zdravotný stav, iné vyznanie ap.). Snúbenci sa na prijatie manželstva dôkladne pripravujú: poučením vo viere, modlitbami a sebavýchovou pre službu lásky.

Sviatosť manželstva je znakom spojenia Krista a Cirkvi. Dáva manželom milosť milovať sa láskou, akou Kristus miloval svoju Cirkev; takto milosť sviatosti zdokonaľuje ľudskú lásku manželov, posilňuje ich nerozlučiteľnú jednotu a posväcuje ich na ceste do večného života. (KKC, 1661)

Nové manželstvo rozvedených, kým žije legitímny manželský partner, porušuje Boží plán a zákon, ako ich učil Kristus. Rozvedení, ktorí uzavreli nový zväzok, nie sú odlúčení od Cirkvi, ale nemôžu prijímať Eucharistiu. Majú viesť svoj kresťanský život najmä tým, že vychovávajú svoje deti vo viere. (KKC, 1665)